Kapitel 1.
Ibland kan livet, trots att man anstränger sig, bjuda på citroner.
Då har du två alternativ, min vän.
Du kan göra en sur min.
Eller göra lemonad.
Jag skulle aldrig bokat den här stan. Kom igen, kom igen, kom igen...
Äntligen!
Simmade du? Därför kommer man kvällen innan.
- Ju kortare tid här, desto bättre. - Men jag skällde ut kundtjänst.
Din väska kommer med nästa plan. Men lugn - en ny kostym väntar här.
- Hur trollade du fram det här? - Regnmakare gör regn...
- Nyckel? - Du har en fin lattefärgad slips.
- Latte? - Och en röd.
Kan du försöka se bra ut? Alla tre Unicom-höjdarna kommer-
- från New York i övermorgon för att ro iland avtalet.
- Alla tre? - Jag är Lane "Jävlar i mig" Marshall.
Burke, kan du för en gångs skull i ditt liv ta hissen, snälla?
Kommer du på seminaret? Okej, okej. Viktig dag, viktig dag.
Glöm inte att ni kan köpa dvd: Er och ljudböcker...
... hela veckan i vårt stånd.
Och nu författaren bakom bäst- säljaren "En väg genom sorgen" -
- min vän, nej, min inspirationskälla:
Burke Ryan!
Vi älskar dig, Burke!
Tack, Lane.
Ni får mig att må bra.
- Jag mår okej. Hur mår ni? - A-okej!
Bra. Jag får fråga en sak... Har vi några footballfans här?
Ja!
Ett visst collegelag förlorade för inte så länge sen säsongspremiären.
De var verkligen på fallrepet. Men då hände nånting.
Tack. En händelse som förändrade allt för deras tränare.
Han började sova på kontoret, skrev om spelboken, kollade filmer-
- och jobbade med det hela tiden.
Till slut vann de nationsmästerskapet.
Efter fanfarer och champagne traskade han hem-
- gick en trappa upp, gick till sin garderob-
- och tog ut sitt dubbelpipiga Browning-hagelgevär-
- satte det mot hakan-
- och kramade åt avtryckaren.
Händelsen som förändrade allt i början av säsongen?
Hans bror, hans bäste vän i världen, dog i en hjärtinfarkt.
Man kan komma upp på hästen igen, uträtta stordåd-
- och rentav bli nationsmästare.
Men om man inte tar itu med det så får man till slut lida för det.
Jag vill tacka er alla-
- för att ni vågar känna-
- förlusten av era kära.
Jag vet att det inte är lätt.
Jag har upplevt det.
- Hur mår ni? Är ni okej? - A-okej!
- Bra. En gång till. Hur mår ni? - A-okej!
Okej, vi ses i workshop-grupperna.
Tack.
Perfekt, perfekt.
Bra, bra. Kanon.
Slappna av lite. Behöver du sprit? - Kyparn!
Ingen sprit.
Kapitel 12: " Sprit hjälper lika lite som ett plåster på ett skottsår."
Okej. Visa mig nu ditt tecken.
Kanon. Ge mig den.
Kanon. Berätta nu... Vad fick dig att skriva boken?
Min fru dog.
Jag vet. Varför berätta för alla om det?
För att coacha mig själv genom det. Ingen annan skulle läsa boken-
- men min manager gav den till en förläggare och här är jag.
Ja, här är du. Vad hände?
Hon körde, vi skulle och äta. Hund mitt på vägen.
Bilen körde in i en stolpe.
Hon dog direkt.
- Så hemskt för dig. Jag beklagar. - Tack.
Vi har vad vi behöver.
- Kul att träffa dig, Jessica. - Detsamma.
Sköt om dig.
- Häråt. Följ Burke. - Okej, allihop.
Nu ska ni få se på grejer.
Kom, kom! Ut mitt i gatan. - Ursäkta oss!
Ursäkta oss. Förlåt. - Kom ut hit.
Alla ut.
Stanna till och se er omkring och berätta vad ni ser och hör.
Okej?
- Lorraine? - Tutande bilar.
Bra. - Natalie?
- Tryckluftsborrar. - Mer? Trafikljus.
Cement.
- Sopor. - Långfingrar.
Bra, jättebra. Kom nu ihåg det och följ mig.
Vad ser ni nu?
- Lorraine? - Havet.
- Bra. - Träd.
- Space Needle. - Skyskrapor.
- Mount Rainier. - Floder.
- Vackra floder. - Solen.
Nakenbadare.
Lite annorlunda här uppe, va?
Och ändå är det detsamma.
Vi har inte åkt nånstans.
Vi ser bara sakerna ur ett nytt perspektiv.
I er alla finns det sirener-
- tutande tutor och trafikkaos.
Men det finns också... det här.
Vi måste bara anstränga oss...
...och gå upp för trappan för att hitta det.
Tolv har du en trevlig journalist...
Jag skiter i er annulleringspolicy. Jag åker och vill ha mina pengar.
- Så enkelt är det inte. Vår... - Hej, Becky. Vad är problemet?
- Mr Ryan, herrn här vägrar att... - Tack. - Hej, jag heter Burke.
- Du heter? - Walter Mayfield.
- Var bor du? - I Billings. Körde hit.
- Montana? En bra bit att köra. - Det här är nog inget för mig.
- Okej. Får jag fråga varför? - Min syster övertalade mig.
- Och hela... och alla känslor... - Jag förstår, jag förstår.
Varför tyckte din syster att det var viktigt att du kom hit?
- Min son. Stephen. - När dog...
- Spelar det nån roll? - För mig, Walter. Jag vill höra.
Har du ett foto?
Jag beklagar.
Jag vet hur du känner.
Min fru dog. För tre år sen.
Du tog det första steget bara genom att gå in hit och nåt i dig-
- vare sig du vet det eller ej, fick dig att köra ända hit.
Om du vill åka hem, så får du det.
Jag hoppas att du inte gör det.
Tack, Becky. - Fundera på det.
Kapitel 2. Lycka är ett sinnestillstånd.
Som allt annat kräver det övning.
Ägna fem minuter om dagen åt att le. Bara le.
Och efter ett tag så kommer det naturligt.
Förlåt.
Det var inte meningen...
Du glömde din penna!
"Quidnunc"?
Quidnunc - en överdrivet nyfiken person
Vad ska ni ha?
En 7 and 7 till och en tomatjuice till min dygdige vän här.
- Tomatjuice? - Tack.
Unicom tror att jag är på vippen att skriva kontrakt med Time Warner.
Jag väntar budet till lunch i morgon. Det betyder tv, radio-
- förlagsavtal. Rubbet.
- Är du lika tänd på mig som jag nu? - Jättetänd...
Och vd Ted Vernon flyger hit till avslutningen av seminariet.
Jag gissar på en mysig och skön avtalsskrivar-fest. Vem vet?
- Herrarnas dricka. - Tackar.
Lång väg från att boka gigg åt dig och fixa Psychology Today-artiklar.
Jag fixar en Learjet åt dig. Gillar du Learjets?
Kom igen. Du vet att det inte var därför som jag skrev den.
Du vet att du hjälper människor, va?
Det här är ditt ögonblick.
Du måste låta dig själv njuta av det.
Kom igen, för fan. Lev livet.
- Ja. - Ja!
Vad är det?
Du har rätt.
Ursäkta, förlåt. Hej.
Minns du mig? Från där uppe? Du tappade din penna.
Vill du ha en kopp kaffe?
Jaha...
Vi kan ta med honom. Dubbla nöjet för dig.
Förlåt, jag...
- Vi ses, Ricky! - Hej, Eloise.
- Hej, hjärtat. Vad är det här? - Utkörning.
Jag var i närheten och kom med lunch nu när du jobbar så hårt.
- Det hade du inte behövt. - Nu är den klar. - Hej, Eloise.
- Hej, lan. Hur är din chef i dag? - Han är okej.
Stereo Kings sångare mosade sin Les Paul.
Kolla på greppbrädet. Som nytt.
- Se till att han betalar det. - Absolut.
Har du haft besök?
Ja, Frank och jag jobbade ju i går kväll.
- Använder Frank läppstift? - Det är inte som du tror.
- Det är jobb, helt platoniskt. - Den använde du sist.
Hon har kontakter på Sony. Lyssna, lyssna på mig, Eloise!
Jag vill inte höra.
- Hur är det i dag? - Rätt bra.
Okej.
- Vad heter du? - Alberto.
- Vi ses i gruppen sen, okej? - Mr Ryan.
Du är helt enastående.
Kan du signera den till Donald och Shirley? Varsågod.
Får jag berätta en sak för dig? Jag känner en man som är 60 plus-
- som trodde att han skulle njuta sitt otium-
- men så en dag för tre år och 13 dar sen-
- dog hans dotter.
Och han har ärligt talat inte mått så bra.
Han sover dåligt och han och hans fru...
Du förstår säkert.
Men hans dotters man-
- verkar inte ha samma problem.
Hon krossades till döds i en bilolycka, men han...
Han gör lemonad av citroner. Är det inte så det heter?
När ska du sluta ljuga, grabben?
Hycklare.
Burke? Jag är hemskt ledsen.
- Maken till fräckhet! - Jag är okej.
- Vem tror han att han är? - Hennes pappa.
Men ändå - han gick på tok för långt.
Glöm det där. Vet du vad? Hon hade varit stolt över dig.
Du är arg på mig. Du nobbade Seattle tusen gånger-
- men jag vägrade lyssna. Du måste vara arg på mig.
Jag är okej.
Burke?
Så titta noga på dem, herrn.
En liten försmak av i kväll. Jag vet hur du älskar högklackat.
Vi ses i kväll vid åtta. På hög höjd.
Stor puss. ÄIskar dig.
Så jag är för ful för en omslagssida och kan inte som ett djur dig rida?
Ger min hjärna dig dina komplex? Eller mina dubbla kromosom X?
Eller kanske är du bara rädd för mitt batteridrivna sex?
Vad tycker du?
- Hej. - Det är nåt fel på den flickan.
- Hon sa att hon ville höra det. - Marty...
Slampoesi - kaféet. Min butik - jobb. Snälla du.
Ja, ma'am.
- Några nya beställningar? - Bara födelsedan jag berättade om.
Okej.
Marty, du har inte bränt stjälkarna!
- Jag skulle precis göra det. - Det här händer:
Växtsaften förorenar vattnet och då vissnar de dubbelt så fort.
Jag vet. Jag ska tänka på det.
Jag förstår inte. Vi har alla dessa rosor.
- De är blommor och lever på vatten. - Mår du bra?
Jag har bara haft ett par dåliga dagar. Okej?
- Vill du prata med mig om det? - Nej.
För du blev inte så här arg sist jag glömde bränna.
Tyler.
- Och nån groupie. - Igen?
- Ja. - Nej? Nej!
- Jag vet, det är knasigt. - Jag tror inte på det.
Jo, jag tror stenhårt på det.
- Vad betyder det? - Jag ser det så tydligt.
Det betyder att du väljer män som garanterat gör-
- att vi kommer att stå här och ha detta samtal igen.
Och du blir chockad över hur relationen slutar - igen.
Men mest av allt hatar jag att se dig bli så besviken och sårad varje gång.
- Är jag för hård? - Ja. Nej...
- Jo. - Jag ska...
- Bränna. - Ja.
För att de var bittra över smärtan. Jag vill att du läser om kapitel 12.
Cigaretterna är mer än en vana. De är en förnekelse-mekanism.
Okej?
- Psykisk hälsa börjar med? - Fysisk hälsa.
Du säger att man ska minnas hur de levde och inte hur de dog.
Min man älskade mina russinkakor så mycket-
- så jag tog hans aska och...
Hälsa på min Stanley.
De ser jättegoda ut.
Vi ses i workshop-gruppen.
Tack.
Så det är alltså tre här-
- och så fixar jag fler såna där...
...ett event nästa vecka i den lilla balsalen. Men Julie undrade...
Ursäkta. Herregud! Herregud, du har blivit helad!
Gillar du att göra folk till åtlöje genom att spela Helen Keller?
- Hon var faktiskt blind också, så... - Okej.
Ursäktar du oss lite?
Tack. - Jag råkar veta ett och annat om människor.
Många män stöter på dig sen du tog på din första behå.
Men du är klok, kreativ, omtänksam och djupsinnig.
Varför ser män bara det yttre? Du känner dig smickrad-
- men i längden blir det tråkigt, för du föddes ju så där.
Men ditt inre är det du vill att nån ska se. Till och med en främling.
Så du fejkar hellre ett handikapp-
- än nedlåter dig till att prata med en medmänniska.
Föredrar du teckenspråk? Okej.
Smidigt, väldigt smidigt...
- Ursäkta mig, det här är herrtoan. - Ursäkta mig!
Vad hade du tänkt dig?
En ljuv romantisk kurtis i baren över varma jordnötter-
- innan vi älskar i skenet av Spectravision-porr?
Jag beklagar att ditt lilla ego fick en törn, men vet du vad?
Nästa brud som du möter i hissen-
- eller kanske på gymmet är säkert som klippt och skuren.
Även om du säkert har en fru dum nog att tro-
- att du är den enda trogna mannen.
Tills hon hittar läppstift på dina boxershorts - och då är leken slut.
Och det du älskade mer än nåt annat-
- är besudlat och förstört i ett nafs!
Så om du haft en hjärna i endera huvudet hade du välkomnat detta.
- Ursäkta. - Visst.
- Är det min blomma du bär? - Nej.
Jo, det är det.
Men jag... jag tog den förut, när jag trodde att du var döv.
Inte för att jag stjäl från döva.
Okej. Hej då.
Herregud...
Okej, den här är klar.
- Vart ska den? - Han sa att du visste vart den ska.
MIDDAG?
Hej.
- Vad fin du är. - Tack. Oj då, flott värre.
Tack.
- Portieren sa att det var bra här. - Vad bra. Han borde veta.
Ja.
- Det har slutat regna. - Ja, verkligen.
Morot och ingefära. - Och spenatsoppa.
Jag har aldrig varit ute med en som har en pappfigur av sig själv.
- De är bra i samåkningsfilen. - Jaha! Jag fattar.
Vi tar långa strandpromenader och flyger drake.
Han är draken. För han är av papp.
Era sallader. Smaklig spis.
Jaha...
"Quidnunc"?
Ja.
Du skulle inte se det, men...
Det är bara ord.
Så det är mer än ett?
Tack.
Din portier hade rätt. Det var jättegott. Tack.
För all del.
Jaha... Jag måste gå. Jag jobbar i morgon, så...
- Jag förstår. - Det var trevligt.
- Tack. Hej då. - Vi ses! Tack.
Eloise!
Jag har inte varit på en dejt på tre år.
För jag var... jag var gift.
Normalt är jag stilig och charmig och...
Och nåt annat som impar på dig. Men jag är tyvärr lite ringrostig.
Varför sa du inte bara det?
Ett desperat försök att bevara min sista rest av manligheten.
Okej...
Så jag är din första sen skilsmässan?
- Du är den första... - Vad bra. För det förklarar en del.
- För det där inne... - Det var hemskt.
Jättehemskt.
Jag måste gå och plocka lite phalangior nu. Vill du följa med?
- Ja. - Bra.
Jag har i våffla och bacon först.
- Jag höjer pH-nivån. - Du gör din pryl.
Jag försöker komma på vad din pryl är.
- Du får läsa min bok. - Du är hal.
Jag föredrar "mystisk".
- Hur länge har du gjort det här? - Det var min dröm.
För några år sen vågade jag till slut öppna min egen butik.
- "Julie, vi har aldrig träffats"... - Vänta!
- Oj. Vad nyfiken du är. - Förlåt.
Förlåt, men det är från beställningar.
Det är kopior jag gjort av kort som har fastnat i mitt minne.
- Får jag? - Verkligen? Okej.
"Julie, vi har aldrig träffats"...
..."men jag har följt dig ömt i alla år."
"Gratulerar och ha ett underbart bröllop."
"Kram - din pappa."
Får jag?
Få se...
"Stacy, de ska stå i två veckor. Jag hinner hem för att se dem blomma."
En marinsoldat som skulle ut i krig. Han såg dem aldrig blomma.
"Min älskade fru, glad 50-årig bröllopsdag."
"Beklagar mattskavet i går."
Tack för den bilden.
Livet på ett litet kort.
Okej, om det här är sanningens ljus...
...så borde jag väl vara ärlig.
Jag brände pengarna från hennes livförsäkring...
...på en bostadsrätt i Mexiko.
För vi hade pratat om det förut. Han gillade idén.
Så jag gjorde en avgjutning av hans...
Ni vet.
Så att när han var död så kunde vi fortfarande...
Ni vet.
Vems tur är det?
Walter?
Inte mycket att säga, faktiskt.
Walter, det finns alltid nåt att säga. Berätta för oss.
Hur dog din son?
Jag är f.d. Byggare. Han var min lilla medhjälpare.
Bara tolv, men byggde stommen till ett trädgårdsförråd...
...bättre än jag.
Jag körde till bygget för att hämta ritningar, han skulle vänta i bilen.
Han föll ner från en ställning och knäckte ryggraden mitt itu.
Bara så...
Bara så där.
Och varje dag...
Varje dag är...
Jag borde ha vetat att han inte skulle stanna i bilen.
Walter, du sa att du hade varit byggare.
Jag kan inte ens gå in i ett byggvaruhus.
Jag städar på nätterna nu och...
Jag förlorade mitt företag.
Min fru lämnade mig.
Tack, Walter.
Det finns en ruskig liten hemlighet: Rädsla.
Hur många här flyger inte längre?
Räck upp era händer.
Vilka gör sin årliga hälsokoll tre gånger om året?
Hur många åker inte hiss eller har slutat cykla, surfa, paddla kajak?
Lyssna på mig. Rädsla är ett sinnestillstånd.
Vi ska bevisa det här och nu.
Alla klappar.
Klara? Då kör vi.
Gå, gå, gå!
Okej? Kom, Natalie.
Det enda som skiljer er från mig sitter i era huvuden.
Du klarar det.
Walter. Kom igen, Walter!
Kom igen, Walter!
Nu kör vi.
Walter! Walter!
Walter? Det är okej.
Förlåt, det är bara...
Det är dumt. Jag mår inte A-okej för att jag gått på glödande kol.
- Då borde det inte vara så svårt. - Det är inte svårt. Det...
Det är ett steg. Ett viktigt steg.
Det har inget med min Stephen att göra.
Hade Stephen velat ha dig så här?
Eller hade han velat att du gick vidare, tog ett steg fram?
- Du vet ingenting om min son. - Walter, titta.
Walter, kom nu.
Kom igen, Walter, du klarar det.
Kom igen. Walter!
Okej, vi går alla i vår egen takt. Han gör det till slut.
Vi ger oss själva en applåd.
För att vi vågar sparka rädslan där det gör ont.
Oj, kompis... Det här kommer att göra ont.
- Hur många hudlager har du, tror du? - Inte tillräckligt många.
Vet du... Du kan inte göra jobbet åt dem.
- Du vet det, va? - Han behöver hjälp.
Jo, men du kan inte göra det åt dem.
Det här kommer att svida lite.
Beredd?
Jag räknar till tre. Ett...
Lane! Du är avskedad!
Hos oss är du inte ensam längre.
Alla 32 divisioner säljer dig 24-7.
Om ett år känner 65% fler igen dig.
"The Burke Ryan Show" börjar sändas kvartal 3.
Sen följer dvd: Er, nya böcker, pratradio, med mera.
"Med mera" är bra.
Denna brandingstrategi-grund gör att vi når ut till nya målgrupper.
De som sörjer går upp 30-40% mer i vikt än genomsnittet i USA.
Så vi introducerar: "Burke Ryans kalorireduktions-plan".
"Äntligen en förlust du mår bra av."
Kolla. Jag gillar den bilden.
Oj... Skojar du?
- Du ser stark och lycklig ut. - Det är en skissbild. Då så...
Det var kanon. Glöm inte: När Vernon kommer...
Jag måste visa runt dem på museet.
Pep den? Hej, Burke. Det är Eloise.
- Vart ska vi? - Lugn bara, du får se.
Okej. Jag kommer strax.
- Bor du här? - Nej, mamma.
Jag ska bara hämta en grej. Men du får gärna följa med in.
Okej.
Okej...
- Hej, mamma. - Hej, gumman.
- Bob la nycklarna på disken. - Kanon. Hur har din dag varit?
- Bra. Jag hade många kuponger. - Jaså? Då hade du fullt upp, va?
- Hej. Jag tog med blommor. - De är jättefina. Tack.
Mamma, det här är min vän.
Jag väntade inte besök.
Hej. Jag heter Burke.
Burke Ryan! - Ellie, du sa inte att du dejtar en kändis.
- Vi dejtar inte. - Jag ser för jäklig ut.
Inte alls, precis tvärtom. Jag ser vem vackra Eloise brås på.
- Vi visar honom dina bilder. - Nej...
- Jag ser dem gärna. - Nej...
Jag... Okej, jag tar nycklarna.
- Kors, det är ju Pocahontas. - Bågskyttemästare två år i rad.
- Mamma! - Var inte blygsam! Det är Burke Ryan!
Jag älskade dig på Today Show.
- Hur gammal är hon här? - Jag hittade nycklarna. Tack.
Vi måste gå.
- A-okej. - A-okej.
Det var himla trevligt att träffas. Var rädd om dig. Hej då.
- Bra att du dumpade musikern. - Mamma...
Jag älskar dig. Tack. Tacka Bob.
Burke Ryan... Gud!
- Hon är jätterar. - Hon älskar dig.
- Det var trevligt. - Det var väldigt gulligt.
Åh, mamma... Nej, häråt. Kom nu.
Vart ska vi?
Visst är det kul att inte veta? Du får se.
Försöker du undvika FBI?
Du får se. Hoppa in nu.
- Jag tror att jag glömde min hjälm. - Är det sant? Här har du.
- Vad gör du? - Herrns galavagn väntar.
Allvar? Jag i korgen?
Ja. Lita på mig.
Har du tagit förkylningsmedel i dag?
Inte i dag.
Det är lugnt. Titta nu. Livsfarligt: Fingrarna. Lås in oss.
- Vet du vad du gör? Himmel! - Är vi inne, säkrade och klara?
"Här vilar Burke Ryan - död."
Sluta. Jag fick en snabbkurs i morse av Bob.
- Vem är Bob som kan bli min död? - Bob är mammas granne.
Och nuvarande pojkvän.
Så här hade jag tänkt... Jag ville kompensera för i går kväll.
Jag ville köpa Rogue Wave-biljetter, men de är slutsålda sen flera veckor.
Så jag tänkte att om bara viljan finns-
- så går det.
Om jag fått 5 cent för varje konsert som jag sett från en kran hade jag...
- Tack. Det var underbart. - Tacka inte mig, tacka Bob.
Tack, Bob.
- Jag har läst halva din bok nu. - Är det sant?
Vänta tills du når receptkapitlen. De är förstklassiga.
Jag beklagar det med din fru.
Varför sa du inte att hon var död?
Det kom aldrig på tal.
Det låter som om du älskade henne.
Ja, det gjorde jag.
Men det var för så länge sen.
Tre år?
21 i hundår.
- Jag har haft väldigt trevligt. - Jag med. Det var jätteroligt.
Vad är det?
Jag väntar på att se dig svassa tillbaka till ditt läckra åk.
Okej.
All right.
Hej då.